Агроекологічні основи оптимізації формування агрофітоценозів сільськогосподарських культур у Центральному Лісостепу України - Балагура , О. В.; Балан , В. М.; Тимошенко , С. М.; Волоха , М. П. (Біоенергетика, 2021)
Мета. Виявити особливості росту й розвитку рослин сільськогосподарських культур в онтогенезі залежно від погодних умов вегетаційного періоду та норм добрив і встановити певні теоретичні залежності. Методи. Лабораторно-польовий, статистичний. Результати. Комплексну систему спостережень і оцінку посівів сільськогосподарських культур проведено впродовж 2008–2017 рр. у сівозміні в господарствах Тетіївського району Київської області та в ДП ДГ «Шевченківське» ІБКіЦБ НААН України. Продуктивність культур сівозміни є функцією складної взаємодії погодних (ГТК) та агротехнічних (добрива) факторів. Встановлено, що потенційна продуктивність культур сівозміни на 8–47% залежить від погодних умов вегетаційного періоду. Найбільш сприятливі погодні умови (ГТК) були у 2008 (1,1), 2010 (1,2), 2012 (1,2) 2014 (1,8). Результати досліджень засвідчили також наявність тісної залежності між урожайністю культур сівозміни та фактором удобрення. В середньому за роки досліджень максимальна врожайність основної продукції одержана за сумісного використання мінеральних та органічних добрив: буряків цукрових 40,91–43,21 т/га, кормових — 69,3–69,5 т/га, кукурудзи на зерно — 5,90–6,03 т/га, на силос — 60,0–62,3 т/га. Висновки. Для створення високопродуктивних агрофітоценозів сільськогосподарських культур необхідно вийти на параметри оптимальної густоти, яка сприяє максимальній біологічній продуктивності рослин у системі «гідротермічні умови-рослини-елементи технології».